Aquest estiu s’ha escrit molt sobre massificació, habitatge, compra de llocs, diuen que quasi no en queden per vendre, etc. Jo pens que tots tenen la seva part de raó, però hi ha coses que em sorprenen perquè crec que tot, com a mínim, té dues versions, però els que opinen solament agafen la part que més els interessa, al que em porta a fer-me certes reflexions. Llegesc les queixes de què Menorca s’ha venut als estrangers i els menorquins quedem desplaçats. Cert, però crec que perquè hi hagi un comprador ha d’haver-hi un venedor i normalment els que tenien les cases, xalets, apartaments o llocs, que ara són propietat de forasters eren menorquins que van veure un negoci a l’alça, ja que els forasters compraven a un preu que el venedor autòcton considerava que ningú d’aquí li pagaria. El foraster encara el trobava econòmic i comprava amb un somriure com pensant «no saps el valor que té el que vens» mentre l’altre pensava, «te l’he fotut fins al mànec, bon negoci he fet» i tots dos se sentien contents i pensant que enganyaven l’altre, per tan poques lamentacions perquè Menorca s’hagi venut, em som culpables.
Reflexions d’estiu
Sant Lluís23/08/24 4:00
También en Opinión
- La ocupación de los hoteles de Menorca cae al nivel más bajo en 15 años pero se compensa con el precio
- Unos jóvenes que dirigían un dron acaban estampándolo contra la Cova des Coloms
- Que la ministra para la Transición Ecológica y el Reto Demográfico, Teresa Ribera...
- Un hombre residente en Es Castell fallece ahogado en Cala Rafalet mientras buceaba
- El litoral de Menorca se tiñe de marrón tras una semana del paso de la DANA